Medan Mads Skjern utvidgar sin verksamhet-
- känner Ingeborg sig åsidosatt för att hon inte behövs längre.
Hon hittar en själsfrände i baron von Rydtger.
Efter att ha upplevt en kort period av frihet som kokerska-
- återvänder Varnaes köksa Laura till sin läst.
Livet präglas nu av den tyska ockupationen-
- som ger Mads Skjern nya utmaningar i affärslivet-
- och Jørgen Varnaes nya uppgift blir att skaffa lin-kontrakt.
Familjerna Varnaes och Skjern får ofrivilligt kontakt-
- tack vare den nya borgmästaren som vill anlägga ett friluftsområde-
- och en semesterkoloni med hjälp av Korsbaeks elit.
De tycker att idén är bra, men det folkliga anläggningarna-
- ska ligga nära borgerskapets exklusiva sommarbostäder.
Mads föreslår att vägen ska gå till en strand längre bort-
- och ger en ansenlig summa till vägarbetet.
Andra följer hans exempel så att de kan ha sin strand i fred-
-långt från det enkla folket.
Stå kvar där, om han skulle springa från mig.
Ja, ett ögonblick. Så här dags.
Är det ni, Sofus Nielsen?
- Jag kommer för att gripa Lauritz. - Vad har han gjort?
Tyskarna och ryssarna har förklarat krig mot varandra.
- Lauritz är inte ryss. - Men kommunist.
- Är det förbjudet? - Jag skulle hämta honom.
- Men han är här väl inte? - Jo, han sover.
- Väck honom när jag har gått. - Tänker ni inte gripa honom?
"Efter genomförd husrannsakan står han inte att finna."
Säg att han ska försvinna... Det är kriminalkonstapeln.
Jag kommer, Kristiansen. Allt under kontroll.
Sedan tidigt i morse, söndagen den 22 juni-
- råder det krig mellan Sovjet- Ryssland och Tyskland, Finland...
Att servera havregrynsgröt mitt i gudstjänsttiden är närmast helgerån.
- Jag kan äta den utan smör. - Utan kuponger, inget smör.
- Jag har inte fler. - I nöden prövas vännen...
- Kan jag stå till tjänst? - Vad kostar de nu?
Vem pratar om mammon? Om jag kan få mitt kyffe målat...
- Äter du här om söndagen också? - Frugan arbetar hos Agnes Jensen.
Strumporna går sönder som aldrig förr i Korsbaek.
Ni får skaffa er en mat-väninna, precis som magister Andersen.
- Vill ni också ha havregrynsgröt? - Jag får mat därhemma.
Jag ska bara läsa tidningen medan Katrine är i kyrkan.
En pilsner... och en köttbulle till Kvik.
- Så har de rykt ihop. - Vem?
Hitler och Stalin. Det är nästan så man sympatiserar med Stalin.
Han ser så lömsk ut.
- Boldt? - Nej, Stalin.
De här kan ni snart sälja som kanonkulor till tyskarna.
Nu ska den kloka hunden orientera er om världsläget.
Titta, Kvik.
Det är en tysk.
Den smakar vi inte på.
Det tricket kan de inte göra om på Cirkus Schumann.
- Har nån sett Lauritz Jensen? - Inte sen i går.
- Han är väl på sitt arbete. - Nej, och inte hemma heller.
- Vad vill ni honom? - Han ska gripas.
- Det säger tyskarna. - Går du deras ärenden, Sofus?
Vore det bättre om tyskarna själva hade hämtat honom?
Det är en dansk.
Vad gör han på köksbordet?
- Jag har tagit ner honom från väggen. - Du och dina infall, Larsen.
- Följer du inte med? - Jag vill inte se det nyllet här.
Era smör-och kaffekuponger ska lämnas här.
- Har ni varit i sockret igen? - Nej, nej.
Frun har bett mig ta hand om kupongerna.
Hur blir det med barnens smutstvätt? Korgen är proppfull.
Jag vill helst inte se frun om Helle inte har rena kläder.
Nu välte hon paraply-stället igen.
Aj, katten!
- De tänker gripa Lauritz. - Vad har han nu gjort?
Det är för att ryssarna och tyskarna är i krig.
- De griper alla kommunister. - Var är Lauritz?
Han stack när jag hade hört det från konstapel Sofus.
Det här är resultatet av att vara bolsjevik.
Jag tog hans vecko-ranson med till dig.
Jag röker ju inte. Det är fem.
Här... Det är en fjärdedel kaffe I.
Det gick så fort. Jag hann inte säga nåt till honom.
Annat än... adjö.
- Huvudsaken är att han kom undan. - Efteråt blev jag så ledsen.
Vi har inte pratat mycket sen den gången med Aksel.
Det stockade sig liksom härinne.
När jag såg honom cykla bort längs gatan-
- tyckte jag inte längre att det bara var hans fel.
- Det var väl mitt fel också. - Varför det?
För att jag inte ville passa pojkarna när du skulle ut till dem.
Det spelar ingen roll längre.
Aksel lever... men Lauritz är borta.
Och jag sa inte nåt snällt till honom.
Var är han? Och vad kommer att hända honom?
Ja... Adjö.
De fick inte tag på Aksel Larsen, men Nexø, Hans Kirk och Scherfig.
Nexø vet jag vem är. Vilka är de två andra?
Det är också författare. Det är bäst att du inte ringer så mycket.
- Jag måste ge mig härifrån. - Är det inte för riskabelt nu?
- Jag har varit här i tio dar. - Åk till Herbert i Sverige.
- Jag måste till Köpenhamn. - Du kan inte bara ta tåget.
- Jag kanske kan cykla. - Du ska inte riskera nåt.
Alla är inte som konstapel Sofus.
Det var snällt av honom. Han är till på köpet konservativ.
Jag röstar på Venstre. Jag vill också hjälpa dig.
- Det är svaret från Sand i Hillerød. - Om Daniel?
Ja, han har tur. Daniel kan börja den 1 oktober.
- Är du säker på att han har tur? - Birger Sand?
Du vet mycket väl vem jag menar. Daniel.
Med tanke på de betyg han fick i realexamen är det en Väntjänst.
- En av de bästa lärlingsplatserna. - Om han vill bli nåt annat då?
En pojke på 16 år vet inte vad han vill.
Daniel vill rita eller måla.
När jag var 16 ville jag också göra en massa konstiga saker.
- Ville du bli väckelsepredikant? - Nej, det kunde jag säkert ha blivit.
- Vad då då? - Jag ville bli gymnastikledare.
Men vi fick inte vara med i skytte-och gymnastikföreningarna.
- Det kunde man inte försörja sig på. - Varför ska det gå ut över Daniel?
Är det fel att jag vill uppfostra mina söner till att överta det här?
- Om han nu är duktig på nåt annat. - Vad är Daniel duktig på?
- Det kan han kanske visa dig. - Ja, från den 1 oktober.
Det här är om öppnandet av filialen i Praestø på måndag.
Behöver jag följa med?
Barnen tjatar om att flytta till Näset.
Deras sommarlov har börjat.
Familjen Varnaes är väl redan där ute?
- Det har väl Ellen hört... från Ulrik. - De är klasskamrater.
- Om det bara hade varit det. - Som om Ulrik var en förförare.
Det är inte den familjen Ellen ska in i.
Han är 17, och hon är 18. Hade du inga skolförälskelser?
- Nej, sånt höll vi inte på med. - Det är nog det som är felet.
- Flyttar du med ut på Näset? - Varför skulle jag inte göra det?
- Du har inte bilen. - Nej, men cykeln.
14 km fram och tillbaka gör mig bara gott.
Du har väl inte bara kommit för att köpa resårband?
Nej, för att höra när nästa bil från fabriken går till Köpenhamn.
Ni kör väl till den där klädesfabriken?
Ja, om de inte kör hit. Varför det?
Det vore bäst om chauffören inte kände nån i Korsbaek.
Han ska ta med en man till fabriken.
Och du kan kanske se till att han får nåt att göra där.
- Vem gäller det? - Lauritz Jensen från järnvägen.
- Han som kallas Røde? - Han som flyttade gratis för dig.
- Är han efterspanad? - Ja. Men han har fått nya papper.
- Var får man dem? - Det ska du inte tänka på.
När han åker med er heter han Leif Jørgensen.
Han har körkort för tung lastbil om fabriken behöver honom.
- Var kommer det ifrån? - Från värnpliktstjänstgöringen.
Tack, Mads. Vi ringer.
Svärmor... Du och din man har gett mig allt.
En start, er dotter. En bra tillvaro.
Därför hjälper jag naturligtvis till den här gången.
Annars kan jag inte ta några risker. På grund av min affärsverksamhet...
- Bitte... Herrenhosen? - Herrbyxor, 1:a våningen.
- Hoppas du stupar i dem. - Danke Schön.
Gudrun, vi nöjer oss med att behandla våra kunder korrekt.
- Jag vet. - Är min man på kontoret?
Han gick när han pratat med er mor. Hon köpte några småsaker.
- Tror du att han är på banken? - Det är han nog. Det är ju tisdag.
- Är styrelsemötet slut? - Det dröjer inte länge, fru Skjern.
- De är färdiga nu. - Jag skulle tala med min man.
Direktör Skjern kom inte. Han skulle ordna nåt på fabriken.
Kan ni inte nöja er med mig?
Jag måste diskutera nåt med min man.
Varför inte förena nytta med nöje?
Och äta lunch med mig.
Det var faktiskt nåt viktigt. Jag vill hellre ha det till godo.
Då får jag sitta på Postgaarden som en försmådd man.
- Har du hört nåt från min man? - Er man har precis ringt.
Direktör Skjern kommer inte tillbaka i dag.
Han har följt med en av bilarna till klädfabriken på Østerbro.
- Gäller ert erbjudande ännu? - Är det en fråga?
Jag har funderat hela natten. Jag har beslutat att säga det till Mads.
Nu berättarjag allt för er i stället.
Det föresvävade mig att ni hade varit gift förut.
Föresvävade? Det har hela stan säkert skvallrat om.
Vi bor inte i stan och skvallrar inte så mycket.
Men han återvände som nazist?
Ja, efter att jag trodde att Mads hade... skickat iväg honom.
Det måste ha varit en chock.
Han gjorde det för att Ellen skulle vara stolt över honom.
- Men Ellen upptäckte inget? - Nej, varken Mads eller Ellen.
- Men nu... - Var är han nu?
Han är hemma på permission. Från "Regiment Nordland".
Jaså.
- Och nu vill han träffa Ellen. - När?
Innan han ska tillbaka i juli.
Han väntar sig att jag skickar henne till Köpenhamn. Annars kommer han.
..."För vem om inte min egen dotter"-
- "skulle önska mig lycka till på färden till ärans slagfält"-
- "mot den judisk-bolsjevikiska världsfienden för ett fritt Neuropa."
- Vem har lärt honom de orden? - Olsen!
En konjak till mig och en Grand-Marnier till fru Skjern.
Jag ska se om vi kan ordna det.
Det kan ni om ni går tillräckligt långt ner i källaren.
- Så här dags på dan? - Vi behöver nåt starkt.
Jag kunde åka dit själv. Han föreslår nästa måndag.
Bara han inte dyker upp här.
- Ska Ellen inte åka bort? - Vi åker till Näset.
Där kan han spåra henne, för det vet ju hela stan.
Om hon följde med min fru och mig till Skagen?
Det kan vi inte ta emot. Vad skulle er fru säga?
Att det vore en hjälp. Är Ellen med blir Arendse inte så uttråkad.
Om han bara tror på det så att han inte dyker upp.
- Det kan lätt ordnas. - Hur då?
Berlingske Tidende har en hemsk rubrik: "Sommar i Danmark".
Den har vi hittills undsluppit, men vi kunde göra ett undantag.
- Tack, och räkningen. - Varsågod, baronen.
Och 4 smörkuponger... 20 gram.
Smörkuponger? Sätt det på räkningen. Och 15 % till er.
Men jag vill inte.
Jag betackar mig.
Varför skulle du nu hålla med henne?
Jag trodde inte du ville att hon skulle till Näset.
- Jag vill inte tvinga henne. - När nu baronen har bjudit henne.
Till Brøndum i Skagen kommer så många ungdomar.
- Ellen måste få välja själv. - Ja, hon får lov till allt.
Hon är klok nog att veta vad hon gör.
- Inte alltid, Mads. - Vad menar du?
Jag gick till affären för att berätta nåt för dig.
- Vad då? - Jag har fått brev från Holger.
Han vill träffa henne. Därför måste hon bort.
Holger är inte hennes far längre. Det ska jag lära honom!
- Det blir inte så lätt. - Vad menar du?
Du kan inte ändra på Holger. Du rår inte på honom.
- Men han kan skada oss. - Oss? Hur då?
Han tillhör "Regiment Nordland".
- Vad säger du? - Det skriver han.
- Och han tänker söka upp henne. - Hade jag visst det, så...
Jag trodde jag hade ordnat allt med baronen.
- Sa du det till honom? - Du var ju inte där.
- Jag skulle göra nåt för din mor. - Mor?
Det får vänta. Men det andra... Hon får inte träffa honom igen!
Nej, men hur? Nu har han chansen att hämnas.
De spränger företag. De överfaller människor.
Ja.
Maude? Jag trodde ni var på Näset.
Där har jag varit. Dit åker jag inte mer i sommar.
Laura och jag var där ute. Du anar inte hur det ser ut där.
- Vill du ha en kopp te? - Ja tack.
De bygger och för oväsen runt 033.
- Vem? Tyskarna? - På Näset.
Skjold Hansen bygger hus på tomter som inte är större än frimärken.
Jag förlåter aldrig Jørgen. Det larmar och väsnas och dammar.
Det är väl bara de sista krampryckningarna?
Dem tänker jag inte se på. Vi åker till Trouville.
- Du och han? - Familjen och fröken Hollenberg.
Hon har kärlekssorg och Helle är helt omöjlig.
- Vad säger de stora om Trouville? - Regitze orkar inte svara.
Och Ulrik ska tvunget umgås med Ellen Skjern.
- Då blir han ju rolig att ha med. - Annars får han vara hos Mammy.
- Med mig? Jag reser i morgon. - Det hade jag glömt.
Tänk att ha semester utan barn hos Mammy.
Mammy har nog gett fröken Sørensen ledigt för att jag kommer.
- Du är så praktisk. - Jag är så trött på att vara praktisk.
Vi måste allihop hjälpa Mammy.
- Ta med henne till Trouville då. - Jag? Jag har tillräckligt att göra.
- Och Mammy behöver lugn och ro. - Men det gör inte jag.
- Det är bara för ett par veckor. - Sen ska jag hit och roa mig igen.
Vad menar du med det?
- Du har väl inte börjat? - Nej.
- Varför säger du så, då? - Hur så?
- Jag intresserar mig för dig. - Det ska du låta bli med.
- Varför det? - Jag är så otroligt ointressant.
Mera te?
Kronprins Frederik och Kron- prinsessan Ingrid var hedersgäster-
- vid invigningen av kreatursutställningen.
Årets studenter har sprungit ut-
- och lyser upp med sina vita mössor och glada leenden.
- Nästa sommar är det vår tur. - Att släppas ut från idiotanstalten.
Den tyska rikskanslern Adolf Hitler hyllades i Berlin-
- vid sin hemkomst efter ett besök vid fronten.
Vem är det?
- Ut! - Stick!
PUBLIKEN UPPMANAS ATT INTE VISA SITT MISSNÖJE
Vi flyttar till Näset på lördag. När flyttar ni dit?
- Mor vill till Trouville. - Och du?
Valet stod mellan Trouville eller landshövdingsänkan.
- Betyder det att vi inte träffas? - Vi träffas ju i skolan.
Ellen...
- Har alla stolar fått lakan över sig? - Ja, Ja.
Se om vi har allt silver. Frederiksen hämtar det till facket om fem minuter.
- Var är Ulrik? - Han är däruppe.
"Sommar i Danmark. Baronen och baronessan von Rydtger, Brydesø"-
- "har också tvingats ändra sina semestervanor."
"De besöker jylländska herrgårdar"-
- "och avslutar på Brøndums Hotel i Skagen."
"Baronen och baronessan ledsagas av en vacker ung dam"-
- "den blonda Ellen Skjern, dotter till direktör Skjern, Korsbaek."
- Vad har jag med det göra? - Aj, katten.
Det var säkert det han menade. Skynda på nu.
Varför följde hon inte med?
Det är omöjligt. Hon är ute och reser.
Man har sina rättigheter. Man får väl säga adjö till sin egen dotter?
Hon är på semester nu, Holger.
Du kan se det här. Det är Berlingske Tidende från i lördags.
- Ellen Skjern...? - Det har hon hetat sen hon var sju.
Hon är ute och reser med våra vänner.
Baron von Rydtgers...
- Det har gått bra för er. - Det är gamla vänner.
- Jag besöker också gods. - Det är nog andra gods.
Fler från adeln sluter upp bakom fanorna. Jag kan se Ellen i ögonen.
Du har aldrig velat ha mina råd. Men vet du vad du gör?
Jag kämpar för er allihop. Om vi hade pratat med varandra...
Ja, då hade du inte suttit här i den uniformen.
Jag har genomgått den bästa soldatutbildningen.
Vid infanteriet i Vordingborg?
Jag har varit på SS-kurs. Jag har varit på många ställen.
- Nästa gång blir det östfronten. - Hoppas du förstår det med Ellen.
Jag kommer väl hem på permission nån annan gång.
Det är nåt jag vill be dig ge Ellen.
Så hon kommer ihåg mig.
- Ska jag följa dig till tåget? - Nej tack.
Där ser man. Det senaste på semesterfronten, Oluf Larsen.
- Vilken front? - Den som finns här i landet.
Ert barnbarn har krigslyckan med sig.
"Med 17 dagar utan ett moln upplever Skagen sin bästa säsong"-
- "sen Drachmanns ärorika tid."
"Bland de unga paren på stranden och dansgolvet syns"-
- "den slanka, blonda Ellen Skjern, direktörsdotter, som gör stor lycka."
"Oftast i sällskap med teknologen Mogens Lamborg"-
- "son till direktören civilingenjör Rudolf Lamborg"...
Hämta två pilsner.
..."I sällskap med Mogens Lamborg, son till direktören Rudolf Lamborg"-
- "Vd för Lamborg & Lauersen"-
- "och vice ordförande i danska arbetsgivarföreningen."
- Det är nåt de har glömt. - Vad då?
Rudolf Lamborg är med i Dansk- Tyska Vänskapsföreningens styrelse.
Det är i alla fall roligare för Ellen än att sitta och hänga på Näset.
Näset är väl utmärkt. Varför åker du inte ut till din far och mor?
Jenny och jag har andra planer om du inte kan ta semester nu.
Det vet du att jag inte kan.
Jenny känner en karl som är hotelldirektör på Fanø.
Det är riskabelt av er att resa ensamma i dessa tider.
- Jenny och jag klarar oss. - Ja.
Du kan hålla dig orienterad om mig genom den där.
"Bakom sanddynerna ser ni fru bankdirektör Skjern med"...
Med vem?
Tänk att det går att göra sånt på maskin.
- Jag skulle hämta mina strumpor. - De är strax klara.
Det tar bara fem minuter.
Om ni har fem minuter kan vi pratas vid i bostaden.
- Tack om det inte tar längre tid. - Varsågod. Den här vägen.
Jag ber inte om en friplats. Jag kan betala för bägge mina pojkar.
- Jag förstår. Ni är ensam nu? - Ja, så blev det.
Det är ju inget att skämmas för.
Ni och er man har väl gått i folkskola?
- Inget att skämmas för det heller. - Lauritz gick i folkskola.
Jag gick ute på landet där det bara fanns fyra klasser.
Jag har alltid sagt: "Bara dina barn kunde få en bättre skolgång."
Känner ni eller pojkarna några barn i min skola... eller föräldrar?
Jag har arbetat hos Varnaes. Och den lilla...
Ja, Helle Varnaes har skrivits upp till om tre år.
Hon är jämnårig med min Knud. Det är Aksel som ska börja skolan.
- Pojkarna leker med Helle. - Jag sympatiserar med er idé.
Tror ni att ni kan få fru Varnaes att rekommendera era barn?
Jag ska fråga.
Den där har fru Varnaes målat.
Min man ville inte ha den, men nu hänger den där.
Kan jag göra nåt för er?
Nej tack, jag ska prata med kamrer Poul Christensen.
Fröken Jacobsen... Har ni tid?
Tack.
Doktor Hansen... Han är väl kund i Korsbaeks bank?
Ja, det tror jag. Det har han alltid varit.
Jag har sett honom här i banken ett par gånger.
Bara för att prata med Poul... Kamrer Christensen.
Jag hoppas inte att kamrer Christensen har nåt fel på hälsan.
- Inte vad jag vet. - Nej, inte sant?
Tar jag fel... Ni känner väl honom rätt bra?
Jo, vi har ju suttit bredvid varandra i fem år.
Vi går på dans tillsammans... och lite annat.
- Och lite annat? - Ni vet vad jag menar.
Vi bor på samma pensionat. Vi är goda vänner.
- Jag hoppas inte det gör nåt. - Nej, tvärtom.
Här på banken sköter ju var och en sitt... så bra.
Kamrer Christensen...
Bankdirektören frågade om du inte är frisk.
- Eftersom du får besök av doktorn. - Vad svarade du?
- Att du mådde bra. - Vad sa bankdirektören då?
Han retades lite med mig... på sitt eget melankoliska sätt.
Han är väl lättad över att jag har övertagit dig efter frun.
Du vet mycket väl att det aldrig har varit nåt.
Jag får väl också retas lite.
- Säger du till på pensionatet? - Om att du inte ska äta middag?
- Var försiktig. - Vad menar du?
Jag såg doktor Hansen.
Det är sent vi får mat om tisdagarna.
Jag vill helst slippa laga mat på tisdagar.
På tisdagar har fru Violet så många lektioner.
Då får jag väl nöja mig med vad du hittar till mig.
Jag har bjudit min faster på middag på pensionatet.
Och jag då? Jag fattas en knapp i min kavaj också.
Hitta nån som vill sy i den.
Jag är man, Violet. Du Ska inte förnärma mig.
- Det finner jag mig inte i. - Gå då, Frederik.
Är det ditt sista ord?
Var ni inte lite sträng, fru Violet?
Han är ju en sådan ståtlig karl. Och ensam.
- Smörkuponger, 15 gram. - Jag tror inte att jag har fler.
Det blir en lång och svår september.
- Kan jag inte köpa några? - Smör och kaffe är slut.
- Vi har bara gryn och bränsle. - Tvålkuponger då?
- Till vad? - Till Fedes smörgås.
Men då ska jag också ha en bit till hunden.
Tror du att Kvik har börjat använda lupp?
Det är som att skära i ditt eget kött.
- Om jag köper en köttbulle? - Dem har han slutat äta.
Han ska inte knäcka sina sista tänder.
Det är en tysk, Kvik. Den vill vi inte ha.
Välkommen tillbaka.
- Vitkålssoppa? - Med fläsk eller korv?
Med berlinerkorv av obestämd härkomst.
Ska det vara en akvavit för hälsans skull?
Nej tack, en kanna vatten.
Kvik, jag hade glömt att du fått en tysk. Nu är det en dansk.
Sover du, Kvik?
Gamle vän.
Der Hund ist tot.
Det är inte långt...
- Det är för mycket, herr Lamborg. - Inte när jag kommer oanmäld.
Varsågod.
Ellen kommer snart. Hon slutar skolan klockan tre.
Ni går på tekniska högskolan. När blir ni färdig?
Om två år, om allt går väl.
- Ellen funderar ju på att bli läkare. - Det får vi se.
- Flickorna hoppar oftast av. - Hoppar av vad då?
Studierna... De gifter sig ju.
Är det du, Mogens? Jag kunde inte begripa vems bil det var.
Din vän har tillbringat tiden med att beundra min nya stoker.
Min man är lycklig om nån vill titta på hans käraste ägodel.
Speciellt när det är en tekniker.
- Den går på allt... Kol, koks, torv. - Och så slipper man rinnande sot.
- Du skulle ha visat trädgården. - Det kan Ellen göra.
Ja... Kom, du måste se vårt valnötsträd.
Daniel är besviken över att Ellen åkt. Det är hans sista kväll hemma.
Han har sina kamrater på middag. Räcker inte det?
Jo... Var får en sån ung man tag på bensin till en sån bil?
- Han uträttar ärenden för sin far. - De borde stannat och ätit middag.
- Han är en artig ung man. - Jag tycker att han är tråkig.
Han kommer från en fin familj. Han har säkert lärt sig tiga.
- Kristen säger att hans far... - Rudolf Lamborg.
Han är medlem i dansk-tyska vänskapsföreningen.
Han är vice ordförande i danska arbetsgivarföreningen.
Han arbetar för tyskarna, sägs det.
Ett företag som Lamborg & Lauersen skaffar arbete åt landet.
Hallå... God dag, mor.
Jaså? Men herregud.
Det gör han ju varje gång.
Nu har jag sagt att du inte kommer och säger adjö till Daniel.
- Jag är inte till glädje för nån. - Jag ville gärna ha sagt adjö.
- Tidende har kommit. - Jag är inte intresserad.
Varför ska vi ha den här cirkusen varje gång en av dina hundar dör?
- Låt mig vara ifred. - Kvik blev 15 år.
Jag får börja tänka på middagen, när vi nu inte ska till Ingeborg.
Jag har ingen aptit.
- Skaffa dig en ny hund. - Jag ska inte ha fler hundar.
Du kan elda upp hundkorgen.
Ta med den ut. Den är tom.
Nej, den är min.
Jag tycker inte om att vi serverar de unga alkohol.
- Vermouth och gul läsk... - Rödvin till maten kan räcka.
Det är bättre att de lär sig dricka alkohol hemma än ute.
- Jag smakade först när jag var 34. - Du är också speciell.
- Det var på vårt bröllop. - Jag drog ner dig i smutsen.
- Jag var lätt att dra ner. - Inte alltid.
- Vi har haft det bra, eller hur? - Jo... Jaså, där är du, Ellen.
- Var är pojkarna? - De har gått.
- Och Daniel? - Vi lät honom gå ut och roa sig lite.
Din mor lät honom gå, inte jag.
Och så sa han till mig: "Ulrik, det har inte gått så bra."
"Rektorn, ni skämtar väl."
Om det finns mer äppelkaka...
Myndigheterna ha ålagt oss att stänga kl. 11.
Men jag tittar efter.
Frun arbetar kanske fortfarande över?
Maskorna går fortare än nånsin i Korsbaek.
- Hur är det med grishandlaren? - Jag har inte sett honom på 14 dar.
Familjen är annars representerad i restaurangen... Barnbarnet.
Arvingen till hela Skjerns härlighet.
Förra gången drack han mjölk. Det gör han inte mer.
Hovmästaren.
- L 'addition s'il vous plait. - Ni menar?
Die Rechnung, bitte.
10 pilsner. Med 10 %: 6 kronor och 5 öre.
- Keep the change. - Tack detsamma.
Arbeit macht frei! Glöm inte det, gamle vän.
- Vad nu då? - Ett litet ärende.
- Daniel? Har du inte åkt? - Jag ville säga adjö.
- Larsen! - Behåll tidningen.
Det är inte tidningen. Det är Daniel.
- Jag ville säga adjö, morfar. - Det var snällt av dig. Sitt ner.
- Det var för att ge dig den här. - Är den till mig?
Ja, nu ska du få se... Den är bara åtta veckor.
- Jag ska inte ha fler hundar. - Vad säger du, mormor?
Den kan väl få stå här medan vi går bort till stallet?
- Vad ska ni där? - Pojken ska säga adjö till hästen.
Du är väl också ledsen? Du saknar väl också nån?
Du är kanske hungrig? Nu ska du få se.
Se här. Här har du lite av Katrines fläskkorv.
Går det att äta? Ja, den är god.
Du är kanske också törstig? Kom här, lille vän.
Du hänger ju fast, lilla vovven.
Så där. Akta dig nu.
Drick du bara.
- Vi ser dig väl varannan söndag? - Javisst
Det är bäst du säger adjö till Larsen.
Adjö, morfar.
Jag har nygjord fläskkorv. Du ska få en bit med dig.
- Har du tagit en bit av fläskkorven? - Nåja, det var bara...
- Du får ta med dig hunden, Daniel. - Var kommer den ifrån?
Från Foderstofforeningen, deras tik.
- Henne betäckte Kvik flera gånger. - Finns det nån Kvik inte betäckte?
Han var en makalös hund... Nej, du har ju bråttom.
Jag lämnar tillbaka hunden själv.
- Tack, morfar... Adjö. - Ha det bra, Daniel.
- Adjö, min vän. - Adjö... Tack.
Ja... adjö.
Då får vi ju ha hunden här i natt.
- Du har ju bränt Kviks korg? - Nej, den står på vinden.
Nu gör du inte ens vad man säger till dig.
Du säger så mycket, Larsen.
Han är bara nio veckor, men klokare än nån människa.
- Vad kallar du honom? - Mina hundar heter Kvik.
- Där har vi ju lagens förlängda arm. - Ja, med ömma ben.
Jag har gått gatan fram och tillbaka med den tyska militärorkestern.
- Varför gör du det? - För att upprätthålla ordningen.
- Oluf Larsens bjuder. - Han har fått en ny hund.
Den hädangångne upp i dagen. Det är nog Kvik som är fadern.
Om polisen skulle hitta en preventivmedelsautomat är det vår.
Er preventivmedelsautomat?
Den har avlägsnats från toaletten av okända personer.
- Och det är väl inte ni? - Servera mig bara dagens rätt.
Är det så varmt att vi kan vara i matsalen?
- Vi blir minst... 25. - Aj, katten.
- Gudskelov att du fick meddelandet. - Vad står på?
Du har inget till övers för kommitté- möten, men jag är så nervös.
Vi ska starta en avdelning av Danske Kvinders Beredskab-
- under kronprinsessan Ingrids beskydd.
- Kommer hon också? - Nej. Till Korsbaek?
Det ser så ut.
Konsulinnan Holm har övertalat mig att vara ordförande.
Mammy tyckte att jag skulle säga ja som sakerna ligger till.
Riksordföranden vände sig först till baronessan von Rydtger.
Men baronessan föreslog fru Mads Skjern.
Konsulinnan såg till att fru Mads Skjern inte tillfrågades.
- Och då var jag ju tvungen. - Kunde konsulinnan inte själv?
Amiralsfrun underströk att det skulle vara stans ledande dam.
- Och nu då? - Jag ska fördela uppgifterna.
Kan du inte skriva listorna?
- Dem kan du väl skriva, Regitze? - Jag ska gå.
Finns det rena handdukar på gästtoaletten, fröken Hollenberg?
- Nej, nej. - Det är upptaget.
- Av vem då? - Det tar du reda på, Regitze.
Ja, ja.
Är hon inte hemsk?
- Vem är det? - Det är jag.
- Vad gör du där? - Kom och titta.
Nej...!
- Vart ska du? - Så långt bort som möjligt.
Du måste i alla fall svara artigt.
- Höstlov i Klampenborg... - Jag har inte lust!
Om hon hellre vill vara tillsammans med sina kamrater...
- En bestämd kamrat. - Ja, Ulrik och jag ska rida.
- Far har ett horn i sidan till Ulrik. - Jag tycker han är barnslig.
- Du ska ju inte rida med honom! - Såja... fröken Näbbgädda.
Det är klart att du själv får bestämma.
Det ska bara dukas till bankdirektören och Regitze.
- Helle kan ni utfodra. - Ja, Ja.
Sängbrickan kan ni duka till frun. Och den brickan ska upp till Ulrik.
Det blir inget rännande i kväll. Ulriks kläder ska ses över.
De tar emot dig på Stenhus internatskola-
-så du kan få din studentexamen.
Din mormor erbjuder sig att ha dig på höstlovet tills skolan börjar.
Ditt tåg går kl. 10 i morgon. Till dess har du rumsarrest.
Har du förstått? Jag hoppas också att du har förstått-
- att du har gjort nåt oförlåtligt mot din mor.
- Vilken ska jag ta med mig? - Den där.
- Är den inte lite barnslig? - Du är inte mer än 18.
Hon har sagt ja till Lamborgs inbjudan i alla fall.
Ja, Ulrik Varnaes har ju deporterats.
Ellen fick veta att han var hos sin mormor.
Det vet hela stan. Det är en snygg historia.
Att han är hos sin mormor? Ellen grät när hon fick veta det.
Han har skämt ut sin mor. Stans damer är upprörda.
Han har stulit en automat från en herrtoalett-
- och hängt upp den på gästtoaletten hemma.
Det hela började den kvällen då pojkarna åt middag här.
Fru Varnaes?
- Jag vet inte om ni minns mig. - Jovisst, fru Skjern.
Jag har funderat på om jag skulle ringa till er om det med Ulrik.
Ulrik är ju långt borta nu.
Den kvällen... Ungdomarna var kanske i en upplyft stämning.
- Ja, det måste de verkligen ha varit. - Sånt händer ju.
Ni får inte fästa för stor vikt vid det.
Att hela stan skvallrar om oss?
Det finns de som inte nedlåter sig till att skvallra.
- Vem? - Vi skvallrar inte.
Ellen är så ledsen så när Ulrik kommer tillbaka...
Inte förrän på jullovet. Han har skickats till internatskola.
- Är straffet inte för hårt? - Det är för hans egen skull.
- Han har alla sina kamrater här. - Ulrik behövde kanske några nya.
- Jag visste inte att vi hade gäster. - Det är badgäster.
- Är det inte lite utanför säsongen? - Iben har bjudit. Ni har varmt vatten.
Det är min mor. Hon ska också ha ett nyårsbad.
Mor, hälsa nu på Ibens man.
- Näste man till badkaret. - Det är Carlo. Han kom före mig.
Och vem är Carlo?
- Ja, herregud. Vem är Carlo? - Carlo är badvakt om sommaren.
Han har inte tvättat sig sen badanstalten revs.
Och Iver och Ebba behövde också tvätta av sig lukten.
- Jag går ner till banken igen. - Ta ett nummer i kön först.
Doktor Hansen!
- God dag, bankdirektören. - Ni har kanske ett par minuter?
Ett glas Sherry har jag... ännu.
- Det är inte för att jag är sjuk. - Nej, förhoppningsvis inte.
Det är min utmärkta kamrer väl inte heller?
Nej, inte vad jag vet.
Ni borde vara den första som visste det, eftersom...
- Vad då, Kristen Skjern? - Ni uppsöker ju honom dagligen.
Jaså, det har ni lagt märke till.
Det är därför det inte är så klokt att det försiggår här i banken.
- Varför det...? - Doktor Hansen...
Vi kände ju varandra väl på den tiden med trion.
- Jag kan lägga ihop två och två. - Det bör ju en bankdirektör kunna.
- Vart vill ni komma? - Vart tror ni?
- Jag känner ju till era åsikter. - Och?
För tusan, doktor Hansen... Ni måste ju också känna till mina.
- Ja, det tror jag. - Det, jag vill fråga om...
Kan jag inte användas till nåt?
Jo, det tror jag faktiskt.
Vi behöver en violinist med körkort.
- Vad ska jag göra här? - Besöka en patient.
Det kryper i mig när jag kommer hit sen den gången med Aksel.
Det här är patienten... Leif Jørgensen.
- Agnes, det är jag. - Lauritz...
Hur ser du ut? Vad är det för fel på dig?
- Det måste vara nåt fel. - Det ska jag bevisa att det inte är.
Lauritz, så kan man inte göra på ett sjukhus!
Hej.
Stäng dörren.
Här.
- Mogens skriver varje dag. - Det är inte för mycket begärt.
- Hör du aldrig från Ulrik? - Ibland. Han är så barnslig.
De vill att jag följer med till Skagen i sommar... Mogens föräldrar.
Du har kanske mer lust att åka till Näset.
Det kan jag inte föreställa mig!
- Äh, vad du har skrynklat till mig. - Och pojkarna, Agnes?
Dem har jag helt glömt.
Jag har varit så ledsen för det med Aksel.
- Aksel mår väl bra nu? - För att jag lät det gå ut över dig.
Det är inget fel att vara lejonmor.
Det är skönt att barnen har en sån när man själv är borta.
Vart ska du nu? Du kan ju inte stanna här.
Det ska jag inte heller. Jag ska iväg i morgon.
- Frågar de aldrig efter mig? - Pojkarna? Jo, ofta.
- Jag menade polisen. - Jo... Då och då.
- Men jag vet ju inget. - Det är bäst så.
Du vet inte heller att jag ligger här nu.
Nu kommer doktor Hansen nog snart.
Berätta mer om hur ni har det.
Vi klarar oss bra. Vi fattas inget.
- Jag har anställt tre damer. - Din lilla ockrare.
Efter sommaren börjar Aksel skolan.
Den illaluktande Graabrødre-skolan. Den lukten kan jag känna ännu.
- Den slipper pojkarna. - Är den ombyggd?
- De ska gå i privatskolan. - Vad säger du? Privatskolan?
- Fru Varnaes rekommenderade mig. - Ska de gå med kapitalistbarn?
De ska ha det bästa.
Mina pojkar ska uppfostras till att vara solidariska med arbetarklassen.
Det får du ta tag i när du kommer tillbaka till oss.
- Om du kommer tillbaka. - Agnes, jag kommer tillbaka.
Om tyskarna griper dig... De dödar dig eller skickar bort dig.
Jag klarar mig. Det måste jag för att kunna rädda mina barn.
Agnes... Här.
Doktor Hansen skulle ju helst tro att det var till glädje.
Jag beklagar, men besökstiden är över.
- Vad är det som händer? - Tyskarna har spärrat av gatan.
De ska köra igenom med en fordonskolonn.
Ursäkta.
- Stopp, mina damer. - Kör, Misse.
- De har spärrat gatan, lilla mor. - Vi ska till banken.
- Framåt, Misse. - Förlåt.
Hon är mer rädd för sin mor än för den tyska krigsmakten.
- Meine Damen... - Säg att de ska ge sig iväg, Misse.
- Meine Mutter will im Bank. - Bitte.
Jag ska gripa er mor. Hon har slagit den tyske officeren.
- Mor har aldrig tyckt om tyskar. - Fröken Misse? Ett ögonblick.
Men, lilla mor...
- Fru Fernando Møhge är död. - Wie bitte?
Tot.
- Hon är död. - De har dödat henne.
Är det tyskarna?
- Har de dödat fru Møhge? - Hon föll i öppen strid.
Jaså, där har vi tant Møhges kvarlåtenskap. Herregud!
Frun hade en benägenhet att lägga pengar i kuvert.
Det fanns också några ogiltiga sedlar från 1872.
Och ett mynt från Västindien. Det blir en nätt summa till dottern.
- Hon är ju den enda arvingen. - Det finns en del lösöre.
Det här kommer att intressera bankdirektören.
Ni har ärvt Fernando Møhges nattskjorta.
- Det kommer att glädja min fru. - Det undrar jag.
Danske Kvinders Beredskab samlar på vita trasor.
Och det här i ett kuvert förseglat av Fernando Møhge.
“Frede Hansen, född den 23/8, 1893.“
"Son till pigan Marie Tarmsen, gift Hansen, och Fernando Møhge."
Den gamle hästtjuven gick in för tjänstefolkets ve och väl.
Denne Frede Hansen ska ha 500 kr av boet.
- Vem är han? - Det kan vara målare Hansen.
- Han som kallas Fede. - Ja, just det.
Det är visst omsättning på svarta börsen. Det vanliga, Boldt.
Där sitter Fernando junior och idisslar på sitt arv.
Sluta med era olagligheter och ta emot min beställning.
Köttbullarna innehåller snart bara gryn.
Ge frugan de där 500 kr så hon stannar hemma och passar upp dig.
Det vill hon inte. Men hon har tagit 25 kr för att gå och permanenta sig.
- Lätt fånget, lätt förgånget. - Dottern har slitit för sitt arv.
- Det fanns väl inte så mycket? - Det lär ha varit en förmögenhet.
- Ska du gå? - Jag ska hem till hunden.
Jag håller på att lära honom tricket med tysken.
Det är en fantastisk hund. Han är bara fem månader.
God natt, ni båda. Vi ses dan före avslutningsbalen.
- Godkväll, fru Violet. - Det var väl din sista danslektion?
- Det är inte säkert. - Är det förlovning i sikte?
Ja, men jag ska lära mig sköta hushåll på Brydesø.
- Du ska väl gå? - Jag är tillbaka klockan 10.
- Vad är det? - En flöjt.
- Jag är medlem i en kvartett. - Jaså, det kallas det? Var försiktig.
- God kväll, fröken Møhge. - God kväll, magister Andersen.
Fru Violet är kvar.
- Det var er jag väntade på. - Mig?
För att ge er mitt djupaste deltagande-
- med anledning av er fru moders bortgång.
Vilken vacker tanke. Och blommor...
- Låt mig. - Det är alldeles för mycket.
- Det är svårt att bli ensam. - Det vet jag allt om.
- Att komma hem till ett tomt hus. - Ja, det har ni verkligen rätt i.
Tack.
- Får jag komma med ett förslag? - Låt mig höra?
Jag skulle vilja bjuda er på en kopp kaffe i restaurangen.
Jag brukar åka hem innan det blir för sent... I dessa oroliga tider.
Fröken Møhge... Jag lovar att ledsaga er.
- Ska du ut och spela? - Det kan man gott säga.
- Min Wagner-skiva... Var är den? - Tysken som förde sånt liv?
- Vet du var den är? - Den finns inte här längre.
- Har dina vänner slagit sönder den? - Nej, den har jag bytt.
- Den senaste med dansmusik. - Det är ett skämt... Ett dåligt skämt.
Man lämnar en gammal skiva och får en ny.
- Sätt dig ner och lyssna. - Nej tack.
Tack för kaffet... Och den härliga äppelkakan.
Hembakat smakar i alla fall bäst.
- Det sa lilla mor alltid också. - Ni stod själv för matlagningen?
Ja... Inga nya köksor kunde laga maten som mor ville.
Och då fick ju jag göra det.
Det är ett viktigt kall för en kvinna.
Och ni sköter också själv ert hem?
Ja... Amalia, en av våra gamla flickor-
- kommer varje dag och hjälper mig.
Det är ett stort hus?
Vi har 4 1/2 rum.
Åh, nu säger jag "vi" igen.
Det är svårt att glömma att lilla mor inte finns mer.
Nu ska jag följa er hem, fröken Møhge.
Så snällt av er. Ni gör så mycket för mig.
Ansvarig utgivare: Anders Melin